Псалом має стандартний надпис «Начальнику хору. Псалом Давида» (івр.לַמְנַצֵּחַ לְדָוִד מִזְמוֹר). Надпис у Септуагінті — грец.Εἰς τὸ τέλος· ψαλμὸς τῷ Δαυΐδ, що у слов'янській Біблії перекладається як «Наприкінці, псалом Давиду». Згідно з написом, автором є цар Давид.
Зміст та богослужбове використання псалма
Після короткого вступу, де псалмоспівець звертається до Бога зі скаргою на своїх ворогів, слідує список зведених на них прокльонів, який і становить основний зміст псалма. Прокляття складені з великою витонченістю, це одна з найстрашніших збірок прокльонів у Біблії. Наприклад:
Хай не буде співчуваючого йому; нехай не буде милуючого сиріт його;
Нехай буде потомство його на смерть, і нехай згладиться їхнє ім'я в наступному роді.
Завершується псалом молитвою про допомогу і обіцянням прославити Господа за дароване ним спасіння.
Використання псалма у богослужбовій практиці диктується його змістом. Так, уривки з цього псалма входили до складу псалмокатари — середньовічного обряду грецької церкви, що застосовувався для накладення прокляття на злочинців, що ховалися від правосуддя.