Historisk roman är en roman med historiskt innehåll.[1] Det är en skönlitterärgenre med handlingen förlagd till förfluten tid och där den historiska miljön stämmer överens med kända fakta och vedertagna teorier från vetenskapligt håll. Huvudpersonerna är däremot ofta påhittade.
Genren har varit mycket populär sedan romantiken; Walter Scott brukar hållas för den historiska romanens upphovsman. Dock skrev även Madeleine de Scudéry historiska romaner, men deras allegoriska framställningssätt skiljer dem från de moderna romanerna.
Historiska romaner
Historiska romaner karaktäriseras generellt som fiktiva verk som utspelar sig i det historiska förflutna. En mer exakt uppfattning om vad som karaktäriserar en historisk roman är att den ska vara baserad på historisk forskning och inte på självupplevda händelser, och utspela sig minst femtio år tillbaka tiden.[2]
Handlingen i en historisk roman utgår från den historiska verkligheten med realistiska och trovärdiga detaljer vad det gäller historiska fakta, medan händelserna i en historisk roman är fiktion. Historiska romaner kan handla om verkliga historiska personer, som Robert GravesJag, Claudius, eller vara en blandning av fiktiva och historiska karaktärer. Vanligare är emellertid skildringar av hur påhittade personers liv påverkas av historiska skeenden. Den första historiska romanen var Walter ScottsWaverley (1814) och genren har sedan dess behållit en hög popularitet.[3]
Under 1800-talet hade historiska romaner av författare som Walter Scott, Victor Hugo, William Thackeray, Charles Dickens och Lev Tolstoj en stor popularitet hos publiken samtidigt som de beundrades av litteraturkritiker. Senare började kritiker att se ner på genren på grund av de vanligt förekommande inslagen av romantik och hjältemodiga äventyr. Under 1900-talet utvecklades emellertid den historiska romanen i nya riktningar och många historiska romaner började åter få ett brett kritikererkännande samtidigt som de hade en stor popularitet, ett exempel från senare år är Hilary MantelsWolf Hall.[4]
Många historiska romaner är även kärleksromaner, vilka oftast har ett lyckligt slut. Det engelska begreppet romance avser, utöver att vara en benämning på genren kärleksromaner, även en litterär form med ursprung i medeltida litteratur som betonar ridderlighet, romantik och äventyr.[6]