HD 33579 розташована у частині діаграми Герцшпрунга — Рассела, яка має назву «жовтий еволюційний провал» (англ.Yellow Evolutionary Void), в якому зорі такої комбінації температури і яскравості стають надзвичайно нестабільними та втрачають багато маси. Вони або розширюються і стають більш холодними, або повністю скидають свої зовнішні оболонки і стають гарячішими. Але HD 33579 є відносно стабільна, і навіть не має суттєвої змінності. Вважається, що причиною цього є її більша маса у порівнянні з більшістю зір зі схожою температурою та яскравістю.[3]
HD 33579 є надзвичайно рідкісними типом зорі, яка зараз вперше розвивається (проходить) через жовтий еволюційний провал від блакитного гіпергіганта у червоний гіпергігант. Тому її часто відносять до жовтих гіпергігантів, незважаючи на те, що її спектральний клас A3 також дозволяє її класифікувати як білий гіпергігант.[3]
Хоча HD 33579 формально не включена до Загального каталогу змінних зір, аналіз фотометрії Гіппаркоса підтвердив малі амплітудні зміни у її яскравості, про які повідомлялося у більш ранніх дослідженнях.[9][10][11] Відкриті періоди у 620 та у 105 днів, а також можливі інші коротші періоди. Загальна зміна амплітуда становить лише 0,1 зоряної величини.[2] Статистичний аналіз фотометрії Гіппаркоса показав можливість існування періоду у 27 днів.[12]
↑ абвVan Leeuwen, F.; Van Genderen, A. M.; Zegelaar, I. (1998). Hipparcos photometry of 24 variable massive stars (α Cygni variables). Astronomy and Astrophysics Supplement Series. 128: 117. Bibcode:1998A&AS..128..117V. doi:10.1051/aas:1998129.
↑ абвNieuwenhuijzen, H.; De Jager, C. (2000). Checking the yellow evolutionary void. Three evolutionary critical Hypergiants: HD 33579, HR 8752 & IRC +10420. Astronomy and Astrophysics. 353: 163–176 (2000). Bibcode:2000A&A...353..163N.
↑Kordopatis, G.; Gilmore, G.; Steinmetz, M.; Boeche, C.; Seabroke, G. M.; Siebert, A.; Zwitter, T.; Binney, J.; De Laverny, P.; Recio-Blanco, A.; Williams, M. E. K.; Piffl, T.; Enke, H.; Roeser, S.; Bijaoui, A.; Wyse, R. F. G.; Freeman, K.; Munari, U.; Carrillo, I.; Anguiano, B.; Burton, D.; Campbell, R.; Cass, C. J. P.; Fiegert, K.; Hartley, M.; Parker, Q. A.; Reid, W.; Ritter, A.; Russell, K. S. та ін. (2013). The Radial Velocity Experiment (RAVE): Fourth Data Release. The Astronomical Journal. 146 (5): 134. arXiv:1309.4284. Bibcode:2013AJ....146..134K. doi:10.1088/0004-6256/146/5/134.
↑Gaia Collaboration (2016). VizieR Online Data Catalog: Gaia DR1 (Gaia Collaboration, 2016). VizieR On-line Data Catalog: I/337. Originally published in: Astron. Astrophys. 1337. Bibcode:2016yCat.1337....0G.
↑Van Genderen, A. M. (1974). A Probable Periodicity in the Light Variation of the LMC Supergiant HD 33579. Information Bulletin on Variable Stars. 877: 1. Bibcode:1974IBVS..877....1V.
↑Van Genderen, A. M. (1979). Long time baseline VBLUW photometry of four of the most luminous LMC supergiants HD 33579, HD 35343=S Dor, HDE 268757 and HDE 269006. I. Astronomy and Astrophysics Supplement Series. 38: 151. Bibcode:1979A&AS...38..151V.
↑Grieve, G. R.; Madore, B. F.; Welch, D. L. (1985). Leavitt variables—Bright variable supergiants and their implications for the distance scale. Astrophysical Journal. 294: 513. Bibcode:1985ApJ...294..513G. doi:10.1086/163318.