Гофштейн Леонід Давидович
Леонід Давидович Гофштейн ( 21 квітня 1953 - 25 грудня 2015[2]) – ізраїльський шахіст, представник СРСР до 1990 року, гросмейстер від 1993 року. Емігрував з УРСР до Ізраїлю у 1990 році. У 2001-2007 роках виступав під ім'ям Звулон Гофштейн.
Шахова кар'єра
До кінця 1980-х років брав участь лише у турнірах, що проходили на території колишнього СРСР. Найбільшим його досягненням в цей період був поділ 1-го місця (разом із Зурабом Азмайпарашвілі, Георгієм Агзамовим і Володимиром Муратовим) у Єревані в 1981 році. Після еміграції до Ізраїлю належав до широкої когорти провідних шахістів країни, зокрема 1992 року виступаючи у складі збірної на шаховій олімпіаді в Манілі і на командному чемпіонаті Європи в Дебрецені[3]. Того ж року посів 3-тє місце на сильному турнірі за запрошенням в Тель-Авіві (позаду Іллі Сміріна та Ігоря Хенкіна, попереду, зокрема, Анатолія Вайсера і Лева Псахіса). У наступних роках досягнув низки успіхів, зокрема, в таких містах, як:
- Каппель-ла-Гранд (1993, поділив 2-ге місце позаду Євгена Соложенкіна, разом із, зокрема, Ігорсом Раусісом, Володимиром Чучеловим, Юхимом Геллером і Яцеком Гданьськом),
- Тель-Авів (1996, Меморіал Моше Черняка, поділив 2-ге місце позаду Бориса Канцлера, разом з Іланом Манором і 1997, поділив 1-ше місце разом з Борисом Аврухом, Борисом Канцлером і Довом Цифроні),
- Квебек (1997, посів 2-ге місце позаду Александра Лесьєжа),
- Братто (1998, поділив 1-ше місце разом з Дмитром Гуревичем),
- Лісабон (1999, поділив 1-ше місце разом з Лазаро Брузоном),
- Хогевен (1999, поділив 1-ше місце разом з Михайлом Гуревичем, Олександром Береловичем, Рустамом Касимджановим і Сергієм Тівяковим),
- Канни (1999, поділив 1-ше місце разом із, зокрема, Александиром Делчевим),
- Тель-Авів (2000, посів 2-ге місце позаду Аліка Гершона),
- Монпельє (2000, поділив 2-ге місце позаду Хішама Хамдуші, разом із, зокрема, Андрієм Щекачовим і Зігурдсом Ланкою),
- Арко (2000, поділив 2-ге місце позаду Володимира Тукмакова, разом із, зокрема, Романом Слободяном і Венціславом Інкьовим),
- Тель-Авів (2002, чемпіонат Ізраїлю, поділив 1-ше місце разом з Борисом Аврухом та Іллєю Сміріним),
- Ашдод (2004, поділив 1-ше місце разом з Михайлом Ройзом),
- Барселона (2006, поділив 2-ге місце позаду Марка Нарсісо Дублана, разом з Хосе Гонсалесом Гарсією, Славко Чічаком і Жозепом Мануелем Лопесом Мартінесом),
- Нойгаузен (2007, посів 1-ше місце),
- Хайфа (2008, посів 1-ше місце).
Найвищий рейтинг Ело в кар'єрі мав станом на 1 січня 2000 року, досягнувши 2585 очок займав тоді 6-те місце серед ізраїльських шахістів[4].
Зміни рейтингу
Примітки
Джерела
Посилання
|
|