Продовження пригод Квінто(Ян Махульський) і його друзів. Травень 1936 року. Шахрай Крамер (Леонард Петрашак), що одержав вісім років за обвинуваченням у грабежі власного банку, який насправді інсценували Квінто з товаришами, за допомоги Штиця (Броніслав Вроцлавський) тікає з в'язниці. Сховатися він може тільки у Швейцарії, де у нього ще залишилися чималі гроші. Але спочатку він хоче помститися своєму ненависному ворогові Квінто. Задум майже вдається, але насправді виявляється що Квінто, який переконався, що Крамер не залишає надії звести з ним рахунки, вирішив зіграти на випередження.
Підслухавши телефонні розмови Крамера, невичерпний на вигадки Квінто знову проводить блискучу операцію: він не тільки залишає Крамера з носом, а й організовує йому «втечу у Швейцарію». Прокинувшись вранці з будуна на швейцарській віллі, Крамер виявляє себе прикутим наручниками до начальника в'язниці, з якої він нещодавно втік. «Швейцарія» виявилася за 33 кілометри від Варшави. Хто його «розвів» Крамар здогадується лише в тюрмі, отримавши посилку швейцарського шоколаду…
У Радянському Союзі фільм транслювався з багатоголосим дубляжем кіностудії «Ленфільм», здійсненим 1986 року. Серед акторів дубляжу — Вадим Яковлєв (роль Генрика Квінто), Юрій Демич (роль Крамера), Володимир Татосов та інші[1]. Режисер дубляжу — Людмила Чупиро. У варіанті для радянського кінопрокату також було зроблено російськомовні вхідні титри, а сам фільм скорочено приблизно на 10 хвилин.
Нагороди
Національний кінофестиваль у Гданську у 1985 році — глядацька премія.