Народився 27 квітня1938 року в учительській родині в селі ОлександрівкаТростянецького районуВінницької області. Невдовзі батьки переїхали вчителювати в інше подільське село – ЖабокричКрижопільського району, де й минуло дитинство поета. Тут 1955 року він закінчив школу. Від 1955 року бере відлік і літературний стаж Анатолія Бортняка: він дебютує з віршами в газетах, журналах та альманахах. Навчався на філологічному факультеті Одеського університету, де опинився в товаристві таких обдарованих філологів і літераторів, як В. Базилевський, П. Осадчук, В. Березінський, В. Яворівський, В. Мороз та ін. Ціле гроно талантів вийшло тоді зі стін Одеського університету й долучилося до високої літературної хвилі 60-х років. Після закінчення вишу 1960 року Анатолій Бортняк певний час працює в Тульчинській районній газеті, згодом – у Вінницькому обласному телерадіокомітеті (старший редактор художнього мовлення). Упродовж дванадцяти років (1974—1986 рр.) очолював Вінницьку організацію НСПУ. Діяльний учасник багатьох культурно-мистецьких і громадсько-політичних заходів. Перший голова обласного Товариства української мови (нині — «Просвіта»). З 1992 р.— оглядач із питань літератури та мистецтва «Вінницької газети».[1] Зокрема письменник вів популярні рубрики «Од слова до слова…» (про історію та сучасний стан функціонування української мови); «Надбужанські музи» (літературно-мистецька сторінка) і «Сміхопад» (сатирично-гумористичні добірки).
Друкує вірші від 1955 року. Перша поетична збірка «Мелодія» вийшла 1965 року в Києві. Відтоді видав понад тридцять книжок лірики, поем, сатири, гумору, пародій, епіграм, шаржів, публіцистики.
Вірші кінця 50-х – початку 60-х років, як стверджує літературознавець В. Моренець, "сповнені нестримної енергії, захопленого вітання світу і людини, здатної фантазувати, одухотворювати і розумно перетворювати цей світ. Поетична думка тут ще не затяжіла соціальними суперечностями, ще не набула публіцистичної непоступливості – характерних рис авторського стилю в пізніший час. Вона ще така, якою переважно й буває в пору становлення: жадібна на враження, грайлива, схильна до гіпербол і перекроєння на власний смак традиційної рустикальної стилістики вірша".
За життя вийшло понад 30 збірок лірики, біблійних переспівів, поезій для дітей, літературних пародій, сатиричних мініатюр, публіцистики. У своїх творах поет поєднував лірику з гостросюжетною публіцистикою, працював в жанрах літературної пародії, епіграми і шаржу, робив переклади, писав критичні огляди, виступав із рецензіями, літературознавчими розвідками.[2]
Автор книг:
поезій — «Мелодія» (1965), «Немирівське шосе» (1967), «Добро» (1969), «Довголіття» (1970), «Серце дня» (1972), «Полустанок» (1973), «Право» (1975), «Внесок» (1976), «Русло» (1977), «Голос обов'язку» (1978), «Батькове вогнище» (1979), «Адреса» (1987), «Вибране» (1988), «Поки дихаю, поки живу…» (1989), «Синоніми до України» (1993), «Журавель у небі» (1996), «Коли б я жив тоді на світі…» (1998), «Одинадцята заповідь» (2001), «Три вірші про найголовніше» (2002), «Важке щастя» (2003), «Де ти живеш?» (2006), «Янгол-охоронець» (2006), «Вдих і видих» (2008).
сатири і гумору — «Бажаю усміху!» (Київ, 1981), «Майте на увазі» (Одеса, 1981), «Невже таке буває?» (Київ, 1984), «Де правда, де вигадка?» (Одеса, 1986),
про культуру рідної мови — «Ну що б, здавалося, слова…» (1992, 1994).[3]
Провідна тематика його творчості – це історія й сучасне життя рідного краю, моральні та етичні проблеми, філософське осмислення людського буття, виховання національної гідності, екологічної культури. Оригінальною частиною його поетичного набутку є іронічно-алегоричні інтерпретації міфологічних сюжетів народів світу під кутом зору наших сучасних суспільно-політичних та духовних проблем. Значне місце в його творчості посідає тема захисту рідної мови, культури, збереження народних традицій
«Він усюди зоставався українцем по духу…» [М.В.Гоголь]. Вінниц. газ. 1994. 22 квіт.
Поспішиш – себе та ближніх посмішиш? [рец. на кн. П.Глазового « Нові усмішки»]. Вінниц. газ. 1996. 27 лют.
Знищений своєю ж диктатурою [укр. письм. І.К.Микитенко]. Вінниц. газ. 1997. 6 верес.
Був майже таким відомим, як І.Франко [Б.Лепкий]. Вінниц. газ. 1997. 7 листоп.
Трагічна доля Василя Бобинського [укр. поета]. Вінниц. газ. 1998. 12 берез.
Бюрократичне «язичне» [письм. про сучас. укр. мову]. Урок української. 1999. № 6. С. 22-23.
Не покривив жодним словом…: [про Т.Осьмачка]. Вінниц. газ. 2000. 8 черв.
Пісня, яку виконуємо й слухаємо стоячи: [до історії створення пісен. перлини «Заповіт» на сл. Т.Шевченко]. Вінниц. газ. 2000. 22 верес.
Усе – про літераторів, причетних до Поділля: [відгук на 2-е вид. літ. словн. «З-над Божої ріки»]. Вінниц. газ. 2001. 12 квіт.
Сергій Єфремов – проти Юрія Коцюбинського. Вінниччина. 2001. 5 жовт.
Ідеологічні стереотипи. Вінниччина. 2002. 27 берез. (Спец. вип. газ. «Хочу все знати»).
Неатлетичний Аполлон і чорнява Сніжана: [із бесід з тими, хто прагне оволодіти культурою мови]. Урок української. 2003. № 10. С. 25-26.
Переклади
Открытый взгляд: стихи / пер. с укр. А. Бортняка. – М.: Сов.писатель, 1981. 94 с.; портр.
Насып нал. Подкова счастья: стихи / пер. на кабард. А.Бортняка. Нальчик: Эльбрус, 1989. 112 с.
Да или нет?: стихи для детей / пер. с укр. А.Бортняка. О.: Маяк, 1990. 32 с.
Примітки
↑З-над Божої ріки. Літературний біобібліографічний словник Вінниччини / Упорядкування і загальна редакція А. М. Подолинного. — Вінниця: Континент-ПРИМ, 2001. — С. 32-33.
↑25 квітня 2013 р. — 75 років від дня народження Анатолія Агафоновича Бортняка // Знаменні і пам'ятні дати Вінниччини 2013 року: хронол. довід. / Вінниц. ОУНБ ім. К. А. Тімірязєва; уклад. О. Ю. Антонюк; відп. за вип. Н. І. Морозова. — Вінниця, 2012. — С. 132—133.
↑Бортняк Анатолій Агафонович (довідка) // Вінниця журналістська: довідник / ВОО НСЖУ; автор-упоряд. Володимир Лисенко. — Вінниця, 2010. — С. 27.
↑На громах настояний скарбник. Анатолій Бортняк у спогадах сучасників та українському літературознавстві / упоряд. В. С. Рабенчук. — Вінниця: Консоль, 2010. — 464 с.: іл.
Бортняк Анатолій Агафонович (довідка) // Вінниця журналістська: довідник / ВОО НСЖУ; автор-упоряд. Володимир Лисенко. — Вінниця, 2010. — С. 27.
З-над Божої ріки. Літературний біобібліографічний словник Вінниччини / Упорядкування і загальна редакція А. М. Подолинного. — Вінниця: Континент-ПРИМ, 2001. — С. 32-33.
На громах настояний скарбник. Анатолій Бортняк у спогадах сучасників та українському літературознавстві / упоряд. В. С. Рабенчук. — Вінниця: Консоль, 2010. — 464 с.: іл.