Бетонобі́́йний снаря́д — артилерійський снаряд спеціального призначення, призначений для руйнування довготривалих споруд із залізобетону, міцних кам'яних і цегляних будинків. Може застосовуватися для стрільби прямим наведенням по броньованих цілях.
Складається з корпусу, розривного заряду, вгвинтного дна, і детонатора. Монолітний корпус виготовляється з легованої сталі з наступною термообробкою, має стінки великої товщини, головну частину високої твердості.
Бетонобійні снаряд застосовується для стрільби з гармат калібру понад 150 мм. Поєднує ударну і фугасну дію. Ефективність стрільби бетонобійного снаряда залежить від кута зустрічі і швидкості снаряда в момент удару об бетон. При зустрічі із стінкою, що руйнується, під кутами від нормалі більше 30° бетонобійний снаряд рикошетує. Частота рикошетів зростає зі зменшенням в момент удару швидкості снаряда, а при швидкостях менше 300 м/с можливі рикошети при зустрічі під будь-якими кутами. Глибина проникнення 152-мм бетонобійного снаряда в залізобетон при зустрічі по нормалі — до 0,75 м, 203-мм до 1,25 м. В результаті удару, що сполучається з вибухом, утворюються вирви, тріщини, внутрішні обвали, відколи з внутрішньої поверхні стіни, деформуються і руйнуються споруди.
Радянська військова енциклопедія. «А—БЮРО» // = (Советская военная энциклопедия) / Маршал Советского Союза А. А. ГРЕЧКО — председатель. — М. : Воениздат, 1976. — Т. 1. — С. 465. — ISBN 00101-030.(рос.)