Коррадо Тальямонте народився 1 листопада 1900 року в Ното. У 1915 році вступив до Військово-морської академії в Ліворно, яку закінчив у 1920 році у званні гардемарина. Ще будучи курсантом, бав участь у Першій світовій війні.
У 1925 році отримав звання лейтенанта. Тривалий час ніс службу на борту лінкора «Андреа Доріа» Як спеціаліст з електричного та радіотехнічного обладнання. У 1933 році закінчив школу Військово-морського командування (італ.Scuola di comando navale) і був призначений командиром міноносця. У 1936 році у званні капітана III рангу був призначений капітаном есмінця «Даніеле Манін», що ніс службу в Червоному морі. З листопада 1936 року по вересень 1938 року брав участь в операціях італійського флоту під час громадянської війни в Іспанії, за що був нагороджений Хрестом «За бойові заслуги».
Друга світова війна
У 1939 році Коррадо Тальямонте отримав звання капітана II рангу і був призначений помічником капітана крейсера «Альберіко да Барбіано», на борту якого зустрів вступ Італії у Другу світову війну 10 червня 1940 року, а також брав участь в бою біля Калабрії. Після нетривалої служби у генеральному штабі флоту був призначений у квітні 1941 року капітаном есмінця «Антоніо да Нолі». У серпні того ж року призначений капітаном есмінця «Лібеччо». Під час командування цими есмінцями взяв участь у численних місіях зі супроводу конвоїв.
8 листопада 1941 року «Лібеччо» входив до складу ескорту конвою «Дуїсбург». Під час нічного бою з британськими крейсерами есмінець не зазнав пошкоджень. Але вранці наступного дня під час проведення рятувальної операції на місці загибелі італійських кораблів «Лібеччо» був торпедований підводним човном «Апхолдер».
З січня по грудень 1942 року Коррадо Тальямонте командував есмінцем «Леджонаріо». Отримавши звання капітана I рангу, до 31 серпня 1943 року командував дивізіоном міноносців.
На момент капітуляції Італії 8 вересня 1943 року був командувачем Військово-морського командування в Таранто. Через два місяці був призначений командувачем лінкора «Кайо Дуіліо», і перебував на цій посаді до травня 1945 року.
Післявоєнний період
Після закінчення війни Коррадо Тальямонте протягом 1945-1948 років був командувачем Військово-морського командування Сицилії, протягом 1948-1952 років - керівником Військово-морського департаменту Ла-Спеції.
У 1952 році отримав звання контрадмірала, протягом 1952-1954 років командував оперативними силами флоту. У 1955 році отримав звання дивізійного адмірала. Керував Інститутом морської війни. Протягом 1956-1957 років командував 1-ю морською дивізією.
Протягом 1957-1961 років був начальником офісу начальника генерального штабу флоту. У 1959 році отримав звання адмірала ескадри. Потім був керівником офісу міністерства оборони.
У 1963 році вийшов у відставку у зв'язку з досягненням граничного віку служби. Помер 16 січня 1997 року у Римі.
Paolo Alberini e Franco Prosperini, Uomini della Marina, 1861—1946, Roma, Ufficio Storico dello Stato Maggiore della Marina Militare, 2015, ISBN 978-88-98485-95-6.