Допоміжні біти — це деякі додаткові біти, які використовуються для досягнення певних цілей в обчисленні (наприклад, оборотне обчислення). У класичних обчисленнях будь-який біт пам'яті можна вмикати або вимикати за бажанням, не вимагаючи попередніх знань або додаткових пристосувань. Однак це не так у квантових обчисленнях або класичних оборотних обчисленнях. У цих моделях обчислень всі операції над пам'яттю комп'ютера повинні бути оборотними, а через вмикання та вимикання втрачається інформація про початковий значення цього біта. З цієї причини в квантовому алгоритмі неможливо детерміновано встановити біти в конкретний прописаний стан, якщо тільки йому не надано доступ до бітів, початковий стан яких відомий заздалегідь. Такі біти, значення яких відомі «апріорі», відомі як «біти допоміжних елементів» у квантових або оборотних обчислювальних завданнях[en].
Використання трьох допоміжних бітів та чотирьох вентилів Тоффолі для побудови вентиля НЕ з 5 елементами керування. Допоміжні біти в кінцевому підсумку потрапляють у сміття, оскільки ефекти на них не були необчислюваними.
Для класичних оборотних обчислень відомо, що один допоміжний біт необхідний і достатній для універсального обчислення.[2] Допоміжні біти не обов'язкові, але додатковий робочий простір може дозволити більш прості схеми конструкцій, які використовують менше вентилів.[1]