У Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем
Бобков .
Семе́н Олексі́йович Бобко́в (рос. Семён Алексеевич Бобков ; 1896 (1896 ) — 6 листопада 1943 ) — радянський воєначальник часів Другої світової війни , генерал-майор артилерії (10.11.1942[ 1] ).
Життєпис
Народився 1896 року в селі Українка Пугачовського повіту Самарської губернії (нині — Пугачовський район Саратовської області ) в селянській родині. Росіянин . Трудову діяльність розпочав підпасичем, сільгоспробітником.
У 1915 році призваний до Російської імператорської армії . Учасник Першої світової війни з кінця 1916 року на Північному фронті в районі Риги .
До лав Червоної армії вступив у 1918 році. військову службу розпочав у 2-й батареї 25-ї стрілецької дивізії . Учасник Громадянської війни в Росії 1918–1921 років на Уральському, Колчаківському і Польському фронтах . Пройшов шлях від молодшого командира до помічника командира батальйону .
У 1931 році закінчив Артилерійські курси удосконалення командного складу . Член ВКП(б) з 1931 року. З 1935 року — полковник , з 1937 року — начальник 1-го відділу управління начальника артилерії Середньоазійського військового округу . У 1938 році закінчив Курси удосконалення вищого командного складу при Військовій академії імені М. В. Фрунзе.
Учасник німецько-радянської війни з 1941 року. Увесь свій бойовий шлях пройшов у складі 44-ї армії на посаді заступника командувача армією — начальника артилерії армії. Двічі був поранений. З 10 листопада 1942 року — генерал-майор артилерії.
6 листопада 1943 року командувач 44-ю армією генерал-лейтенант В. О. Хоменко , перебуваючи за кермом штабного автомобіля, разом із заступником командувача по артилерії генерал-майором С. О. Бобковим помилково заїхали в розташування ворога й були вбиті. Поховані поблизу села Каїри Горностаївського району Херсонської області . 20 травня 1944 року останки генералів були віднайдені та згодом перепоховані в місті Мелітополі Запорізької області .
Нагороди
Був нагороджений орденами Червоного Прапора (16.04.1943[ 2] ), Кутузова 1-го ступеня (16.12.1943[ 3] ), Червоної Зірки (1936) і медаллю «ХХ років РСЧА» (1938).
Примітки
Посилання