582 року помер візантійський імператор Тиберій II Констянтин, новим імператором став Маврикій. Більшу частину десятиліття Візантія вела війну з персами. Вона зберегла за собою деякі землі в Італії, де їй довелося відстоювати їх у боротьбі з лангобардами. З Балкан на Візантію нападали авари й слов'яни.
У Персії майже все десятиліття правив шах Ормізд IV, але 590 року його скинув Хосров II Парвіз, від якого владу на нетривалий відтинок часу відібрав полководець Баграм Чобін. Перси вели війну не тільки з Візантією на заході, а й Тюркським каганатом у Середній Азії.
582 року лангобарди в Італії обрали короля Автарія, який помер 590 року, і його змінив Агілульф. Лангобарди контролювали тільки частину території Італії, інша частина клаптиками належала Візантійській імперії. Візантійці намагалися розширити свої володіння і використати для цього франків, які здійснили похід в Італію, але вдовольнилися даниною від лангобардів. Лангобарди прийняли аріанську версію християнства.
Франкське королівство було розділене на частини між правителями з Меровінгів. Вони боролися між собою за землі, не гребували вбивствами. Попри боротьбу й інтриги королівство залишалося міцним, відбило напади аварів й успішно воювало з вестготами.