Писати прозу почав іще студентом, перше своє оповідання опублікував у 1971 році, хоча його творчий шлях все-таки почався з поезії. Вірші писав ще в школі, а дебютував ліричною добіркою в альманасі «Вітрила». Потім надовго замовк. У цей час багато працював, знімав аматорські фільми, навіть намагався екранізувати власні повісті. Вмів слюсарювати, столярувати, ремонтував старі швейні машинки (і сам шив), розбирався у всіх електричних приладах, лагодив праски, телевізори, каміни, учив угорську мову, перекладав твори московських письменників-фантастів. З 1978 року працював старшим редактором відділу прози журналу «Дніпро», з 1985-го — на творчій роботі. Був секретарем Комісії Спілки письменників України з пригодницької й науково-фантастичної літератури. Учасник Всесоюзної зустрічі КЛФ (1988, Київ), III Всесоюзного семінару ВТО МПФ «Борисфен-88» (1988, Дніпропетровськ).
Після смерті письменника залишився незакінченим роман з символічною назвою «Як зустрітися з Богом?».
Творчість
Більша частина фантастичної спадщини Олександра Тесленко присвячена вигаданій планеті Інкані — штучній планеті 142-го штучного зоряного метакаскада, побудованій в 2860 році за проектом головного конструктора Івана Чапола. Відстань до Землі — 527 мільйонів кілометрів, до Сонця — 417 мільйонів кілометрів. На той час людство крім Інкани побудувало ще кілька таких штучних планет, наприклад, сусідню Веріану. Освітлювали планету ракети-сонця, які запускали щодоби. Середня тривалість життя людей і кіберів на той час становила два сторіччя. А Земля стала величезним музеєм, де жило й працювало сім мільярдів чоловік і біокіберів. Ціль цього музею — зберегти для нащадків інформацію про те, як жили люди раніше.
Книги
Дозвольте народитися (1979, фантастичні оповідання та повість)
Кут паралельності (1982, фантастичні оповідання та повість)
Корида (1983, фантастичні оповідання та повість)
Викривлений простір (1985, фантастичні оповідання та повість)
Дьондюранг (1987, фантастичні оповідання та повість)
Кам'яне яйце (1988, фантастичні повісті та оповідання)