Премія Феміна
Журі Премії Феміна у 1905 році
Премія Феміна́ (фр. Prix Femina ) — французька присуджувана жінками літературна премія, заснована 1904 року 22 співробітницями журналу «Щасливе життя» (нині «Феміна») на чолі з Анною де Ноай . За задумом засновниць, Феміна повинна була скласти альтернативу виключно «чоловічій» Гонкурівській премії . До журі входять лише жінки, останнім часом серед них — історикиня Мона Озуф , письменниці Бенуат Гру , Даніель Сальнав , Шанталь Тома . Премія за найкращий твір французької літератури за поточний рік у віршах чи прозі присуджується щорічно у першу середу листопада в паризькому палаці Крійон на Єлисейських полях .
З 1985 року присуджується також Премія Феміна зарубіжному(-ій) автору(-ці) , з 1999 — премія Феміна за есе .
Лавреати й лавреатки
Журі Премії Феміна 7 грудня 1927 року Журі Премії Феміна 15 грудня 1926. Справа наліво сидять: E. Duclaux, Julia Daudet (1844—1940), Gabrielle Réval (1869—1938), Léontine Zanta (1872—1942), Lucie Delarue-Mardrus (1874—1945), Myriam Harry (1869—1958), стоять: Saint-René Taillandier, Judith Cladel (1873—1958), Jean Dornis (1870—1948), André Corthis (1882—1952), невідома, Hélène Vacaresco (1864—1947), Colette Yver (1874—1953). Фотографія для преси (Agence Rol ). Палац Крійон 1904 — Міріам Аррі , «Завоювання Єрусалиму»
1905 — Ромен Роллан , роман «Жан-Крістоф»
1906 — Андре Кортіс , «Геми і муари»
1907 — Колетт Івер , Принцеса науки
1908 — Едуар Естоньє, Таємне життя
1909 — Едмон Жалу , Решта — це тиша
1910 — Маргарита Оду , роман «Марі-Клер»
1911 — Луї де Робер , Роман хворого
1912 — Жак Морель , Зів'яле листя
1913 — Каміль Марбо, Завуальована статуя
1914, 1915, 1916 — премія не присуджувалася
1917 — Рене Мілан , L'Odyssée d 'un transport torpillé
1918 — Анрі Башлен, Le Serviteur
1919 — Ролан Доржелес, Les Croix de bois
1920 — Едмон Гожон, Le Jardin des dieux
1921 — Раймон Ескол , «Кантегріль»
1922 — Жак де Лакретель, Silbermann
1923 — Жанна Гальзі, Les Allongés
1924 — Шарль Дерен, Le Bestiaire sentimental
1925 — Жозеф Дельтей, «Жанна д'Арк»
1926 — Шарль Сильвестр , Prodige du cœur
1927 — Марі ле Франк , Grand-Louis l'innocent
1928 — Домінік Дюнуа , Georgette Garou
1929 — Жорж Бернаноса , La Joie
1930 — Марк Шадурн , Cécile de la Folie
1931 — Антуан де Сент-Екзюпері , «Нічний політ»
1932 — Рамон Фернандез , Le Pari
1933 — Женев'єв Фоконьє, Claude
1934 — Робер Франсіс, Le Bateau-refuge
1935 — Клод Сільв, Bénédiction
1936 — Луїза Ерв'є, Sangs
1937 — Раймон Вінсен , Campagne
1938 — Фелікс де Шазурн, Caroline ou le Départ pour les îles
1939 — Поль Віалар , роман «Морська троянда»
1940, 1941, 1942, 1943 — премія не присуджувалася
1944 — видавництво «Мінюї (видавництво)»
1945 — Анн-Марі Монне, Le Chemin du soleil
1946 — Мішель Робіда , Le Temps de la longue patience
1947 — Габрієль Руа , Bonheur d'occasion
1948 — Емманюель Роблес , Les Hauteurs de la ville
1949 — Марія Ле Ардуен, La Dame de cœur
1950 — Серж Груссар, La Femme sans passé
1951 — Анн де Турвіль, Jabadao
1952 — Домінік Ролен, Le Souffle
1953 — Зоя Ольденбург , La Pierre angulaire
1954 — Габрієль Веральді, La Machine humaine
1955 — Андре Дотель, Le Pays où l 'on n'arrive jamais
1956 — Франсуа-Режі Бастід, Les Adieux
1957 — Крістіан Мегре , Le Carrefour des solitudes
1958 — Франсуаза Малле-Жоріс , L'Empire céleste
1959 — Бернар Пріва, Au pied du mur
1960 — Луїза Бельлок, La Porte retombée
1961 — Анрі Тома , Le Promontoire
1962 — Ів Берже, Le Sud
1963 — Роже Вриньї, La Nuit de Mougins
1964 — Жан Бланза, Le Faussaire
1965 — Робер Пенже, Quelqu' un
1966 — Ірен Монесі, Nature morte devant la fenêtre
1967 — Клер Ечереллі , «Еліза, або Справжнє життя»
1968 — Марґеріт Юрсенар , L'Œuvre au noir
1969 — Хорхе Семпрун , «Інша смерть Рамона Меркадера»
1970 — Франсуа Нурісьє , La Crève
1971 — Анжело Рінальді , La Maison des Atlantes
1972 — Роже Греньє , «Кінороман»
1973 — Мішель Дар, Juan Maldonne
1974 — Рене-Віктор Пій, «Викривач»
1975 — Клод Фараггі, Le Maître d'heure
1976 — Марі-Луїза Омон, роман «Дорога»
1977 — Режіс Дебре , La neige brûle
1978 — François Sonkin, Un amour de père
1979 — П'єр Муано, Le Guetteur d'ombre
1980 — Жоселін Франсуа, Joue-nous España
1981 — Катрін Ермарі-В'єй, Le Grand Vizir de la nuit
1982 — Анна Ебер , Les Fous de Bassan
1983 — Флоранс Деле , Riche et légère
1984 — Бертран Візаж, Tous les soleils
1985 — Ектор Б'янчотті , Sans la miséricorde du Christ
1986 — Рене Беллето, L'Enfer
1987 — Ален Абсір, L'Égal de Dieu
1988 — Александр Жарден , Le Zèbre
1989 — Сільві Жермен , роман «Дні гніву»
1990 — П'єретт Флетьйо, Nous sommes éternels
1991 — Паула Жак, Déborah et les anges dissipés
1992 — Анн-Марі Гара, Aden
1993 — Марк Ламброн, L'Œil du silence
1994 — Олів'є Ролен , роман «Пор-Судан»
1995 — Емманюель Каррер , роман «Зимова школа в горах»
1996 — Женев'єва Брізак, «Уїк-енд у гонитві за матір'ю»
1997 — Домінік Ногез , роман «Темна пристрасть»
1998 — Франсуа Чен , роман «Слова Тіан»
1999 — Марілін Дебіоль , роман «Anchise»
2000 — Каміль Лоран, Dans ces bras-là
2001 — Марі Ндьяй , роман «Розі Карп»
2002 — Шанталь Тома , роман «Прощання з королевою»
2003 — дай Сицзе , Комплекс Ді
2004 — Жан-Поль Дюбуа, Une vie française
2005 — Режіс Жоффре, Asiles de fous
2006 — Ненсі Х'юстон , роман «Лінії розлому»
2007 — Ерік Фотторіно , «Кіношні поцілунки»
2008 — Жан-Луї Фурньє , «Як справи, тато ?»
2009 — Гвінаель Обрі , «Ніхто»
2010 — Патрік Лапейр , «Довге життя та нескінченне бажання»
2011 — Симон Лібераті, роман «Джейн Менсфілд , рік 1967»
2012 — Патрик Девіль , роман «Чума і холера»
2013 — Леонора Міано , роман «Сезон тіні»
2014 — Янік Лаенс , роман «Місячна ванна» / «Bain de lune»
2015 — Кристоф Болтанскі , роман «Приховування» / «La Cache»
2016 — Маркюс Мальт , роман «Хлопець» / «Le Garçon»
2017 — Філіп Жаенада , роман «Серп» / La Serpe
2018 — Філіп Лансон , роман «Клачі» / Le Lambeau
2019 — Сільвен Прюдом , «По дорогах» / Par les routes
2020 — Серж Жонкур , «Людська природа» / Nature humaine
2021 — Клара Дюпон-Моно , «Пристосовуватися» / S'adapter
2022 — Клоді Гунціґер , Собака за моїм столом / Un chien à ma table (вид. Ґрассе )[ 1]
Премія Феміна зарубіжному автору/авторці
1985 — Джон Максвелл Кутзее ПАР), роман «Життя і час Міхаела К.»
1986 — Торґні Ліндґрен (Швеція), роман «цариця Шеви»
1987 — Сюзан Міно, Mouflets
1988 — Оз Амос (Ізраїль), роман «Чорний ящик»
1989 — Елісон Лурі , The Truth About Lorin Jones
1990 — Вержіліо Феррейра , роман «Втрачене ранок»
1991 — Дейвід Малуф , роман «Великий світ»
1992 — Джуліан Барнс (Велика Британія), роман «Любов і так далі»
1993 — Ієн Мак'юен , роман «Вкрадений дитина»
1994 — Роуз Тремейн (Велика Британія), Sacred Country
1995 — Ерун Броуерс (Нідерланди), «Декантованое червоне»
1996 — Хав'єр Маріас (Іспанія), роман «В годину битви завтра згадай про мене»
1997 у літературі рік в літературі|1997]] — Jia Pingwa, «Полегла столиця»
1998 — Антоніо Муньос Моліна (Іспанія), роман «Повня»
1999 — Hitonari Tsuji, «Білий Будда»
2000 — Джамайка Кинкейда , роман «Мій брат»
2001 — Keith Ridgway, The Long Falling
2002 — Еррі Де Лука (Італія), роман «Монтедідіо»
2003 — Магда Сабо (Угорщина), роман «Двері»
2004 — Hugo Hamilton, The Speckled People
2005 — Джойс Керол Оутс (США), роман «Падіння»
2006 — Nuala O'Faolain (Ірландія)
2007 — Edward St Aubyn (Велика Британія)
2008 — Сандро Веронезі (Італія), роман «Мирний хаос»
2009 — Матіас Чшоке (Швейцарія), роман «Maurice à la poule»
2010 — Софі Оксанен (Фінляндія), роман «Очищення »
2011 — Франсиско Голдман (США), роман «Say Her Name» («Dire son nom»)
2012 — Джулі Оцука (США), роман «Дехто ніколи не бачив моря»
2013 — Річард Форд , роман «Канада»
2014 — Цруя Шалев (Ізраїль), роман «Залишок життя»
2015 — Керрі Хадсон (Велика Британія), роман «Спрага»
2016 — Рабіх Аламеддін (Ліван, США), роман «Непотрібна жінка» («An Unnecessary Woman»)
2017 — Джон Едгар Вайдман (США), роман «Писати для порятунку життя. Досьє Луїса Тілла» (фр. Écrire pour sauver une vie. Le Dossier Louis Till)
2018 — Еліс Макдермотт (США), роман «Дев'ята година» (The Ninth Hour )
2019 — Мануель Вілас (Іспанія), роман «Ордеса» (Ordesa )
2020 — Дебора Леві (США), романи «Вартість життя. Робоча автобіографія» (The Cost of Living. Working Autobiography ) та «Те, чого я не хочу знати» (Things I Don't Want to Know )
2021 — Ахмет Альтан (Туреччина), роман «Мадам Хаят» (Madame Hayat )
Посилання
↑ . 7 листопада 2022. ; ; ; ; ;