Поклоніння волхвів (грец. μάγοι ἀπὸ ἀνατολῶν), у католицькій традиції також Поклоніння царів — популярний богословсько-іконографічний сюжет, заснований на свідченнях Євангелія від Матвія (Мв. 2:1-11) про трьох мудреців, які прийшли зі Сходу до Вифлеєму, щоб поклонитися Немовляті Христу[1] і принести Йому дари. Розповідь Матвія пізніше була доповнена церковними та апокрифічними переказами[1].
↑ абФаррар, Фредерик Вильям (1893). Жизнь Іисуса Христа. Выд. Изд. И.Л. Тузова. с. 15. {{cite book}}: Вказано більш, ніж один |pages= та |page= (довідка)