Телеграфний трирегістровий[1] код МТК-2 був прийнятий у СРСР у 1963 році.
Перелік комбінацій
Код розрядністю 5-бітів дає можливість отримати всього 32 різні комбінації, чого недостатньо для кодування алфавіту, цифр та мінімального набору знаків пунктуації. З метою розширення набору символів використовуються три різних регістри (латинський, цифри, російський), які перемикаються керувальними символами РОС., ЛАТ, ЦИФ. Літера Ъ відсутня; замість літери Ч використовували цифру 4.
Шістнадцятковий код |
Десятковий код |
Двійковий код |
Латинські літери |
Російські літери |
Цифри
|
0x03 |
3 |
00011 |
A |
А |
-
|
0x19 |
25 |
11001 |
B |
Б |
?
|
0x0E |
14 |
01110 |
C |
Ц |
:
|
0x09 |
9 |
01001 |
D |
Д |
Хто там?
|
0x01 |
1 |
00001 |
Е |
Е |
З
|
0x0D |
13 |
01101 |
F |
Ф |
Е
|
0x1A |
26 |
11010 |
G |
Г |
Ш
|
0x14 |
20 |
10100 |
H |
Х |
Щ
|
0x06 |
6 |
00110 |
I |
И |
8
|
0x0B |
11 |
01011 |
J |
Й |
Ю, Дзвоник
|
0x0F |
15 |
01111 |
K |
К |
(
|
0x12 |
18 |
10010 |
L |
Л |
)
|
0x1C |
28 |
11100 |
M |
М |
.
|
0x0C |
12 |
01100 |
N |
Н |
,
|
0x18 |
24 |
11000 |
O |
О |
9
|
0x16 |
22 |
10110 |
P |
П |
0
|
0x17 |
23 |
10111 |
Q |
Я |
1
|
0x0A |
10 |
01010 |
R |
Р |
4
|
0x05 |
5 |
00101 |
S |
С |
'
|
0x10 |
16 |
10000 |
T |
Т |
5
|
0x07 |
7 |
00111 |
U |
У |
7
|
0x1E |
30 |
11110 |
V |
Ж |
=
|
0x13 |
19 |
10011 |
W |
В |
2
|
0x1D |
29 |
11101 |
X |
Ь |
/
|
0x15 |
21 |
10101 |
Y |
Ы |
6
|
0x11 |
17 |
10001 |
Z |
З |
+
|
0x04 |
4 |
00100 |
Пробіл
|
0x08 |
8 |
01000 |
Повернення каретки
|
0x02 |
2 |
00010 |
Переведення наступного рядка[2]
|
0x1F |
31 |
11111 |
Перемикання на латинські букви
|
0x1B |
27 |
11011 |
Перемикання на цифри
|
0x00 |
0 |
00000 |
Перемикання на російські букви
|
МТК-2 заснований на міжнародному телеграфному коді № 2 (ITA2)[3], рекомендованому Міжнародним консультативним комітетом з телефонії і телеграфії 1932 року. Не використана у міжнародному коді комбінація 00000 була призначена для перемикання на російський регістр.
Відповідність між англійським та російським регістрами, прийнята в МТК-2, була використана при створенні комп'ютерних кодувань КОІ-7 і КОІ-8.
Див. також
Примітки
Посилання