Georgiska tros ha skilts från mingreliska och laziska under det första årtusendet f.Kr., och dessa språk i sin tur skildes från svanuri ytterligare tusen år tidigare.
Georgiska har en rik litterär tradition. Den äldsta bevarade litterära texten på georgiska är "Drottningen sankta Sjusjankis martyrskap" (Tsamebaj tsmindisa Sjusjanikisi, dedoplisa) av Iakob Tsurtaveli; denna skrevs på 400-talet e.Kr. Nationaleposet "Riddaren i panterskinnet" (Vepchistqaosani) av Sjota Rustaveli skrevs på 1100-talet.
Dessa fonem klassificeras som postvelara av Aronson,[3] medan de enligt Hewitt[4] varierar mellan velara och uvulara beroende på sammanhang. Andra behandlar dem som rent velara fonem.
Observera att några konsonanter i georgiska är en kombination av två ljud. Dessa är:
ც, /ʦ/ (dental affrikata, tonlös aspirerad)
ძ, /ʣ/ (dental affrikata, tonande)
წ, /ʦʼ/ (dental affrikata, tonlös ejektiva)
Jämför också dessa ljud med liknande uttal:
ქ, /k/ (aspirerad) och კ, /kʼ/ (ejektiva)
თ, /t/ (aspirerad) och ტ, /tʼ/ (ejektiva)
ფ, /p/ (aspirerad) och პ, /pʼ/ (ejektiva)
ჩ, /ʧ/ (aspirerad) och ჭ , /ʧʼ/ (ejektiva)
/qʼ/ saknar både icke-ejektiv och tonad motsvarighet.
ჰ, h, är en glottal frikativa (IPA: [h]) och motsvarar svenskans h i ordet hotell; den andra, en velar frikativa (IPA: [x]), har inte någon motsvarighet i svenska, däremot i tyska, till exempel i Bach.
Exempel:agesjenebinat ("ni skulle ha byggt") vilket består av morfemen: a-g-e-sjen-eb-in-a-t. Varje enskilt morfem bidrar med en tydligt urskiljbar grammatisk funktion, till exempel tempus eller agentensperson.
Synkop är ett vanligt fenomen i georgiska. När ett suffix (i synnerhet pluralsuffixet -eb-) fogas till ett ord som i sin sista stavelse innehåller någon av vokalernaa eller e utesluts vanligen denna vokal. Till exempel: megobari (vän), megobØrebi > megobrebi (vänner), det vill säga a har undertryckts i ordrotens sista stavelse.
Språket är synnerligen rikt på deriveringsaffix, både prefix och suffix. Till exempel: från ordroten -Kart-, kan följande ord deriveras: Kartveli (georgier), Kartuli (georgiska (språket)) och Sakartvelo (Georgien).
De flesta georgiska efternamn slutar på -dze ("son") (västra Georgien), -sjvili ("barn") (östra Georgien), -ia (västra Georgien, Samegrelo), -ani (västra Georgien, Svanetien), -uri (östra Georgien), etc.
Syntax
Georgiska är ett postpositionellt språk, det vill säga ett språk som placerar adpositioner (prepositioner, postpositioner, impositioner och cirkumpositioner) efter substantivet. Georgiskans postpositioner är mestadels suffix, men några är separata ord. Precis så som prepositioner i tyska tar postpositionerna i georgiska specifika kasus.
Den grundläggande satsstrukturen är SVO (subjekt-predikat-objekt), men ordföljden är ej lika strikt som i till exempel svenska, även subjekt-objekt-predikat förekommer.
Georgiska skrivs med det georgiska alfabetet, som i sin moderna form omfattar 33 bokstäver. Versala varianter finns, men georgiska skrivs i regel enbart med gemener.
Uttal och transkribering av det georgiska alfabetet: